Import: Triangelfilm
Då så, barn, sitter ni bekvämt? Då börjar jag.
Berättelsen började för flera tusen år sen, men var över på sju dagar.
Då för länge sen fanns inget av det vi kan se i dag.
Solen, månen, stjärnorna, jorden, djuren och växterna.
Inget av det fanns, bara Gud fanns.
Så det var bara Han som kunde ha skapat allt, och det gjorde Han.
Översättning: Marianne Marty
Jersey, Kanalöarna, 1945
Mr Simpson var ett original, Jag undrar vad det blev av honom,
- Han är väl död som alla de andra, - Det var tider, det!
Mr Tuttle, håret!
- God morgon, vi är här angående... - Ja, givetvis,
Kom in, Jag väntade er inte så snart,
- Ni är...? - Jag är Bertha Mills,
- Och det här är Edmund Tuttle, - Angenämt!
- Ni måste vara trädgårdsmästaren, - Ja, just det,
Den här unga damen heter Lydia,
- Har du erfarenhet som tjänsteflicka? - Låt er inte luras av änglaansiktet,
- Hon är äldre än hon ser ut, - Kan du stryka?
Vad är det? Har du inte måI i mun?
Hon kan inte prata, Den lilla stackarn är stum,
Men hon jobbar på bra, Det kan jag lova er,
Den förra flickan pratade på för mycket, Följ mig,
Mrs Mills, ni och flickan får sova i vindsrummet högst upp,
- Och ni, mr... - Tuttle,
Ni kan sova i skjulet på baksidan,
Hushållsarbetet har misskötts sen tjänstefolket försvann förra veckan,
- Försvann de bara? - De gick upp i rök!
De sa inget och tog inte ens ut lönen, De... bara lämnade oss,
Vad konstigt!
Ni kommer snart märka att detta hus inte alltid är ett idealiskt hem,
Det var därför jag annonserade efter ärliga, arbetsamma människor,
Inga är ärligare och arbetsammare än vi! - Inte sant, mr Tuttle?
Ja, vi är mycket ärliga, och... mycket arbetsamma,
Köket,
Jag äter frukost åtta, barnen nio,
Lunch ska serveras ett och middag halv åtta,
Och herrn...?
Herrn drog ut i krig för ett och ett halvt år sen,
Jag har inte hört ifrån honom sen kriget slutade,
- Vem av er sköter matlagningen? - Jag beklagar verkligen,
Vem sköter matlagningen?
Har ni märkt vad jag gör?
Ingen dörr får öppnas, utan att den förra först låsts,
Det måste ni komma ihåg, Det är inte så lätt som det ser ut,
Det är 15 nycklar till de 50 dörrarna beroende på var i huset ni är,
Mrs Mills, från och med i morgon får ni en uppsättning nycklar,
Musikrummet,
Pianot stod här när vi flyttade in, Låt inte barnen sitta och klinka,
Jag får sån migrän, Tystnad är nåt vi värderar högt i det här huset,
Därför finns här varken telefon, radio eller nåt annat som för oväsen,
Vi har ingen el heller, Tyskarna bröt den jämt så vi lärde oss att leva utan,
- Vidare... - Ni behöver inte visa oss hela huset,
Jo!
Jo, det måste jag,
För här kan man oftast inte urskilja bord, stolar, dörrar, serveringsbord-
- eller om nåt av mina barn leker kurragömma,
- Vad menar ni? - Jag kanske borde presentera barnen,
Ni kan se till trädgården nu, Ni hittar redskap i skjulet,
Ni två kan börja dra för gardinerna, Allihop,
Kom,
Jag väcker dem, Vänta här, och dra framför allt inte ifrån gardinerna,
Upp och hoppa!
Seså, kom nu, blunda och knäpp händerna,
Välsigna, när ny gryning vi når Jesus, som bön av mig får
Välsigna jungfrun som så ren är För henne jag stor förtröstan bär
Jesus, Maria, Du fläckfria ros Vaka över oss tills dan flugit sin kos
- De har knappt vaknat än, - Vilka söta små barn!
Nå? Vad säger man?
- Goddag, - Goddag,
Goddag, barn, Jag heter mrs Mills men ni kan kalla mig Bertha om ni vill,
Vad heter ni?
- Anne, - Nicholas,
Anne och Nicholas, - Vilka vackra namn!
Ska ni bli vår nya barnsköterska?
Ja, kära ni, jag är er nya barnsköterska,
Dags för frukost, - Lydia, gå till köket och stäng alla fönsterluckor,
- Läkarna hittade inget botemedel, - Mot vadå?
Deras tillstånd, Barnen har en mycket allvarlig allergi mot Ijus,
De är Ijuskänsliga och får aldrig utsättas för starkare Ijus än det här,
Annars skulle de på några minuter få sår och blåsor och börja kvävas,
- Och det skulle leda till döden, - Herregud!
- Jag gillar inte den här brödskivan, - Varför inte?
Den smakar konstigt, De var godare förr,
Det är för att förut var det nån annan som rostade dem,
- När kommer de tillbaka? - Det gör de inte,
- Precis som pappa, - Pappa kommer tillbaka,
Mrs Mills, vår pappa slåss i ett krig i Frankrike,
- Det är världskriget, - Jag vet, men han är i Frankrike,
Nu räcker det, pratkvarnar, Ät nu klart,
- Ska du också lämna oss? - Nej då! Varför skulle jag göra det?
De andra skulle inte göra det men gjorde det... och sen hände det,
Håll tyst!
Vad menar du, Anne? Vad var det som hände?
Mamma blev... tokig,
- Inget hände, - Jo, det gjorde det!
- Nej! - Jo!
Nu håller ni tyst!
Vad pågår här? Ni ska ha ätit upp på mindre än en minut, Uppfattat?
Mrs Mills, kan ni komma ut ett tag? Jag vill prata med er,
Javisst,
Brevbäraren brukar komma varje onsdag-
- men jag sag nyss att han inte varit här,
Jag förstår inte,
Detta brev skulle ha hämtats och lämnats till tidningen för fem dar sen,
Det är min annons som alltså aldrig publicerades, så vad gör ni här?
Nu förstår jag, Det var precis det jag skulle säga när ni öppnade dörren,
Sanningen är att vi bara chansade,
Ett stort hus som detta behöver alltid nån som kan sin sak,
- Så ni har tjänstgjort i sånt hus förr? - Det blir väl en överraskning, men...
Vi arbetade här en gång,
Här?
Det var för några år sen, och om ni inte har nåt emot att jag säger det...
Det var de bästa åren i mitt liv,
Det var därför vi kom, för huset betyder mycket för oss,
- Jag kanske borde visa referenser, - Nej då, det behövs inte,
- Så ni hittar här i huset? - Som i min egen ficka!
Det vill säga om väggarna inte fått ben och flyttat på sig sen sist,
Det enda som flyttar på sig här är Ijuset, men det förändrar allt,
Det är ganska svårt, minst sagt,
Man kan nästan säga att det är... outhärdligt,
Det enda sättet att stå ut med det är att hålla huvudet kallt,
Jag gillar inte fantasier och underliga idéer, Förstår ni vad jag menar?
- Jag tror det, - Mina barn har ibland underliga idéer,
Men ni får inte bry er om dem, Barn är ju barn,
Givetvis,
Då så,
Ni får stanna,
Tack så mycket,
Det hände visst!
"Den romerske ståthållaren försökte få dem att ändra åsikt därefter... "
"... få dem att ändra åsikt," Punkt,
- "Därefter... " - "... gav han order om prygel,"
"Justus och Pastor var inte rädda, utan var villiga att dö för Kristus,"
"Då blev ståthållaren rasande och gav order om att de skulle halshuggas,"
Vad är det som är så roligt?
- Jo... - Vadå?
- De ungarna var ju urdumma, - Varför det?
De sa att de bara trodde på Jesus och därför dödades de,
- Vad hade du gjort? Förnekat Kristus? - Inombords hade jag trott på honom...
...men jag hade inte sagt det till romarna,
Hade du gjort likadant, Nicholas?
Jag förstår, Ni hade Ijugit båda två och förnekat Kristus,
Romarna hade inte halshuggit er, Det är sant, men vad hade hänt sen?
- När då? - I nästa liv,
Det som väntar när vi dör, Vart skulle ni ha tagit vägen?
- Vart, Nicholas? - Till barnens limbo,
- Vad är det för nåt, Anne? - Ett av de fyra helvetena,
Vilka är...?
- Jag vet, jag vet, jag vet! - Nej, låt honom svara, - Vilka är...?
Helvetet där de fördömda hamnar, och så skärselden,
Abrahams famn för de rättfärdiga, och så limbo för barnen,
I centrum av Jorden där det är mycket mycket varmt,
Det är där barn som Ijuger hamnar, men inte bara för några dar, inte,
Nej, de är fördömda... för evigt,
Tänk er det,
Försök föreställa er slutet av evigheten,
Blunda, Blunda och försök föreställa er det,
För evigt!
Smärta... för evigt,
Jag blir yr,
Förstår ni nu varför Justus och Pastor talade sanning?
Då så...
- Öppna läseböckerna på lektion sex, - Får vi inte leka nu?
Absolut inte, Ni ska först läsa texten och sen lära er den...
- ... utantill, - Alltihop?!
Fler protester och det blir ingen lek alls i dag,
Faktum är att... ni kan läsa i olika rum,
- Nej, nej, nej! - Jo, jo, jo!
- Vi blir rädda om vi är åtskilda, - Rädda?! Ni är väl vana vid huset nu,
Men om vi ser ett spöke...?
- Har hon berättat historier nu igen? - Det har jag inte alls!
Ser du ett spöke, så heja bara och fortsätt läsa,
- Anne, till musikrummet! - Varför just jag?
Därför att jag säger det, Kom nu! Ta med boken,
Nicholas, du ska kunna texten om en timme,
- Mamma... - Vad är det?
- Ge mig en kyss, - "Ge mig en kyss, ge mig en kyss,"
- Anne, vänta där ute, - Du vet att jag inte kan göra det,
Ställ dig där,
Mrs Mills, dra för alla gardiner, Min dotter ska gå igenom vardagsrummet,
Javisst,
Nu kan du gå, Anne,
Lilla gubben...
Mamma kan inte jämt vara med dig,
Du måste lära dig att vara ensam,
Var har du ditt radband?
När du blir rädd, håller du det hårt och läser Fader vår,
Då försvinner rädslan,
- Det gör den inte, - Jodå, jag lovar,
Förstår du inte att när du gör det, så är Herren med dig?
Det finns ingen anledning att vara rädd,
"Huset och familjen, Vi bor alla i ett hus med vår familj,"
"Familjen består vanligtvis av föräldrar, barn, mor- och farföräldrar,"
"Vi måste vara lydiga och... "
"... snälla mot familjemedlemmarna och aldrig bråka med våra syskon,"
- Har ni barn? - Nej,
Mr Tuttle och flickan, Lydia, är allt jag har, och jag är allt de har,
- Föddes hon sån? - Förlåt?
Flickan, föddes hon stum?
Nej,
Då var jag klar här, Ursäkta mig, jag ska se om mr Tuttle behöver hjälp,
Nicholas!
Nicholas, jag kommer!
- Vad är det? - Varför grät du?
Jag grät inte, jag läste,
Men jag hörde dig... Anne!
Jag kan den inte utantill än, mamma,
- Är allt som det ska? - Ja,
- Varför grät du? - Jag grät inte,
Men jag hörde dig ju nyss,
- Du behöver inte skämmas, gumman, - Hade jag gråtit, hade jag sagt det,
- Så jag inbillade mig bara? - Nej, det var den där pojken,
- Vilken pojke? - Victor,
- Vem är Victor? - Pojken som var här nyss,
Jag sa han skulle låta mig läsa i fred men han bara grät, Bortskämd unge!
- Han sa att vi måste lämna huset, - Sa han?
- Varför grät han? - Han ogillar huset men måste bo här,
- Pappan är pianist och... - Så han är pianist!
Jag sa att han inte får röra pianot, Det får han väl inte?
- Talade du med pappan också? - Nej, bara med Victor,
- De andra är i hallen, - Jag kom därifrån och ingen är där,
- De är väl där uppe, de ser på huset, - Sluta, Anne, nu räcker det,
- Varför grät du? - Det var Victor,
- Och var är han nu? - Han gick ut,
Hur kan en pojke gå in och ut ur rummet, när det är låst?
Jag hade ju sagt till er, Ingen dörr får öppnas förrän den förra stängts,
Är det så svårt att förstå? Huset är som ett skepp,
Ljuset hindras likt vatten, genom att vi öppnar och stänger dörrarna,
Mina barns liv står på spel, Säg inte emot! Håll tyst!
Vem av er var den sista som gick in i det rummet?
Lydia?
Hon har ingen nyckel, Jag har ju sagt det,
- Då återstår bara ni, - Jag var i hallen hela tiden,
Sen gick jag ut i trädgården, Ni såg mig ju,
Ni påstår väl inte att det var jag?
Tror ni jag skulle slarva med nåt sånt och sätta min egen dotters liv på spel?
Du får inte läsa vid bordet,
Jaså, inte? Vem ska skvallra för mamma? Du?
Eller kanske du?
- Såg du verkligen en pojke? - Ja, han heter Victor,
- Är han ett spöke? - Var inte dum, Spöken ser inte ut så,
- Hur ser de ut? - Jag har ju sagt det tusentals gånger,
- De har vita lakan och bär på kedjor, - Hur vet du det?
För jag har sett dem, De kommer fram på natten,
Du Ijuger! Var då?
- Du är dum, - Inte hälften så dum som du,
- Jag tror inte på att du såg en pojke, - Än sen? Snart vill du leka med oss,
Nicholas...
- Vad är det? - Titta!
- Varför har du dragit ifrån gardinerna? - Det var inte jag,
- Vem var det, då? - Victor, han har gjort det hela natten,
- Du Ijuger, jag skvallrar för mamma, - Så jag Ijuger?
Victor, kom fram från gardinen så min dumma bror kan se dig,
- Låt mig vara i fred, - Så du vill inte se honom?
Du är världens fegis! Världens fegis! Världens fegis!
Jag får väl göra det själv, då,
Nu räcker det, Victor,
Säg till honom att låta gardinerna vara, Han lyder inte mig,
- Sluta! Gå upp ur min säng, båda två, - Det är vår säng,
- Nej, det är min, - Anne, prata inte med den där rösten,
Håll tyst, fegis,
Slutar du inte ropar jag på mamma, så sparkar hon ut dig,
- Du känner inte min mamma, - Och du känner inte mina föräldrar,
- Jag skvallrar för mamma om dig, - Du ser väl att det inte är jag,
Victor, rör vid hans kind så han känner att du är verklig,
Mamma, hjälp!
- Mamma! - Vad är det?
Hon skrämdes och jag bad henne sluta,
- Jag är trött på dig, Hör du det? - Jag har inte gjort nåt,
"Och Herren Gud förvisade honom ur Edens lustgård"-
- "för att bruka jorden, varav han var tagen,"
"Och han drev ut mannen och satte öster om Edens lustgård keruberna"-
- "och det flammande svärdets lågor, för att bevaka vägen till livets träd,"
Så där, Jag är klar,
Det är bra,
Be nu Jungfru Maria om förlåtelse,
Va? Det var inte vad vi kom överens om,
Vi har inte kommit överens om nåt, Du straffas och gör som jag säger,
Du kan inte tvinga mig att be om förlåtelse,
Jag ber inte om förlåtelse för nåt jag inte gjort,
- Du sa att det var nån mer i rummet, - Det var det,
- Du Ijuger, - Nej!
Anne, minns du Justus och Pastor? Barn som Ijuger hamnar i limbo,
Det är vad du säger, men jag har läst att limbo är för odöpta barn,
Och jag är döpt,
"Abraham tog veden till brännoffer och lade på sin son Isak"-
- "och han tog elden och kniven i sin hand, och de gingo båda tillsammans. "
"Och Isak talade till Abraham, sin fader, och sade: 'Min fader,"'
"Och han svarade: 'Se, här är jag, min son och han... "'
- Tittade ni till Nicholas? - Ja, den lilla ängeln sover djupt,
- Och Anne? Sitter hon i trappan än? - Ja, frun,
Jag vill ha henne där jag ser henne, men jag kan inte brodera i svagt Ijus,
Hur länge ska bestraffningen vara? Det är tre dar nu,
Det avgör hon själv,
Hon ska lära sig svälja sin stolthet och be om förlåtelse,
Hur som helst är det på tiden att hon börjar läsa Bibeln,
Prästen blir glad över att höra det,
Om han behagar besöka oss igen, Han vet att barnen inte kan gå ut,
Han sa till mig igår, att han skulle titta förbi så fort som möjligt,
Jag känner mig isolerad från världen, Och dimman är ingen hjälp precis,
- Den har aldrig varat så länge förut, - Det är sant,
Till och med fiskmåsarna har tystnat,
Anne!
Anne, jag hör dig inte!
"Och Isak talade till Abraham, sin fader, och sade: 'Min fader. "'
Jag orkar inte med Lydias springande där uppe,
Hon rusar omkring som om hon var tre personer,
Säg till henne att man inte behöver väsnas så, för att städa lite grann,
- Jag klarar inte fler migränattacker, - Jag ska säga till henne,
Tack,
Nu har hon gått för långt,
Lydia!
- Vad pågår där uppe? - Inget, jag bara läser som du sa,
- Hörde du det också? - Hörde vadå?
"Och Herrens ängel ropade för andra gången till Abraham från himlen"-
- och sa: "Jag svär vid mig själv, säger Herren... "
- Vad var det? - Jag vet inte,
- Säg vem det är som väsnas, - Jag kan inte säga det,
Säg det!
När jag sa att nån var i rummet straffade du mig,
- Nu vet jag inte vad jag ska säga, - Anne, jag vill höra sanningen,
Säg om det är nån där uppe,
Där, i det där förvaringsrummet,
Mamma, du släpper in Ijuset!
- Hon är här, hon är här... - Mamma, hon säger att hon är här.
Hon iakttar oss!
- Vart tog de vägen? - De kom förbi här, Såg du dem inte?
- Åt vilket håll gick de? - Ditåt, ditåt, och dit ner också,
De är överallt, De säger att huset är deras,
Och de säger att de tänker ta ner gardinerna också,
- Håll er lugn, snälla ni, - Nej!
Under fem år, under ockupationen, släppte jag inte in en enda nazist,
Och nu öppnar och stänger nån dörrar mitt framför näsan på mig,
Det är ett gammalt hus, så golven knakar och rören rasslar,
Jag hörde en pojke och två kvinnor som pratade med varann,
Mamma, titta,
Jag gjorde den igår,
Det här är pappan, mamman, Victor och den gamla kvinnan,
- Vad står numren för? - Antalet gånger jag har sett dem,
Jag ser den gamla kvinnan allra mest,
Herregud!
Kalla på mr Tuttle, säg att vi måste söka igenom huset innan det mörknar,
Visst, - Seså...
Det är ingen fara, Inget kommer att hända dig, så länge mamma är här,
Hon skrämmer mig - som om hon inte tittade på mig, men ändå såg mig...
- Hon är jämt där och säger "kom", - Ljug inte för mig,
Det är sant och hon ber mig om saker, Victor sa att hon är en häxa,
- Vad ber hon dig om? - Saker,
Hennes andedräkt stinker,
Vi måste dra ifrån alla gardiner, Inga mörka vrår där nån kan gömma sig!
Ni får söka på högra sidan, jag tar den vänstra, sen tar vi övervåningen,
Det kanske är spöken som bodde i det här huset förut.
Var inte dum, jag har sagt att spöken har vita lakan och kedjor och låter...
- Anne, varför hittar du på såna saker? - Det gör jag inte, jag läser om dem,
- Du ska inte tro på allt du läser, - Det säger mamma också,
Hon säger att spöken inte finns-
- men sen ska vi tro på det som står i Bibeln,
- Och det gör du inte? - Jo, på en del,
Men jag tror inte att Gud skapade världen på sju dar-
- och att Noak bara hade en båt,
- Eller att den Helige Ande är en duva, - Det tror inte jag heller,
- Duvor är allt utom heliga, - De bajsar på våra rutor,
Har ni pratat om det här med mamma?
- Frun... - Ja?
De har sökt överallt och det finns ingen här,
Jaha,
Mrs Mills...
Har ni en aning om vad det här kan vara?
- Det är ett fotoalbum, - Ja, men titta, alla sover, Titta!
De sover inte, de är döda, Det är en bok över de döda,
Under förra århundradet fotograferade man de döda-
- i hopp om att deras själar skulle leva vidare genom porträtten,
Det finns till och med grupp-porträtt,
Och barn! Det är makabert,
Hur kunde de vara så vidskepliga?
Sorgen, när en älskad gått bort, kan få folk att göra underliga saker,
Gör er av med det, Jag vill inte ha det i huset,
Ja, frun,
Mrs Mills, det är kallt, Kom och sitt vid brasan,
Tack så mycket,
Berätta om när ni arbetade här förut, Hade ni hand om barn då också?
Nej, min uppgift var att organisera hushållsarbetet,
- Var det många anställda? - Ungefär femton,
- Men till slut var det bara vi kvar, - Varför det?
Mina arbetsgivare flyttade till London-
- och de kom hit allt mer sällan, för det var ju så långt bort,
Så allt eftersom blev huset så tomt,
Alla lämnar den här jävla ön till slut,
Min familj gav sig av sommaren 1940, precis före invasionen,
Det var sista gången jag hörde från dem,
- Jag klandrar dem inte, - Vi gav oss också av,
Fast... ibland när man ger sig av från ett ställe-
- är det som om det följde en,
Jag har alltid haft känslan av att aldrig ha lämnat det här huset,
- Varför gav ni er av? - Tuberkulosen! Området utrymdes,
- Var det då Lydia blev stum? - Ja, jag tror det,
Men mitt minne har börjat svika mig på sistone,
Vad hände henne?
Plötsligt en dag så bara... slutade hon prata,
Det måste ha funnits ett skäl, Folk slutar inte bara prata,
Det är alltid resultatet av nåt slags trauma,
Något måste ha hänt henne,
- Behandlade familjen er väl? - Ja, vi sågs som familjemedlemmar,
Nu ska jag nog lägga mig, annars kommer jag inte upp i morgon,
Ja, gå ni,
- Jag stannar en stund till, - Ja, frun,
Jag är ledsen att jag var så hård mot dig,
Kan du förlåta mig?
Anne...
- Mamma, - Vad är det?
- När kommer pappa hem? - När kriget är över,
Varför är han ute och krigar? Ingen har väl gjort oss nåt ont?
Pappa gav sig av...
Pappa gav sig av därför att han är mycket modig,
Och därför att han inte ville låta tyskarna bestämma över honom,
Varför...?
Charles...
Var är du?
Mrs Mills!
Vad är det?
Nyckeln till musikrummet, Ge mig den, Fort!
- Vad är det som händer? - Kom!
Herregud!
Jag kollade rummet själv,
Det var tomt,
Ta de här tabletterna, De gör er gott,
Det kändes som om nån annan var där,
Och det var inte mänskligt,
Det finns nåt i det här huset, nåt djävulskt...
Nåt som inte är...
Inte är i vila,
Jag vet att ni inte tror på sånt, Det gör ni väl inte?
Jag klandrar er inte, Jag brukade själv inte tro på såna saker förr,
Jag tror på det,
Jag har alltid trott på såna saker,
De är svåra att förklara men de händer,
Vi har ju alla hört historier om livet efter detta, då och då...
Och jag tror att ibland...
...blandas de dödas värld med de levandes värld,
Det är omöjligt, Herren skulle aldrig tillåta en sån villfarelse,
Levande och döda kommer att mötas först i slutet av evigheten,
- Det står i Bibeln, - Frun...
Det finns inte alltid ett svar på allt,
- Vart ska ni? - Till byn och hälsa på fader Legrand,
Han kommer ju inte hit så jag får hämta honom,
- Vänta tills vädret blir bättre, - Jag har väntat länge nog,
- Prästen sa att... - Jag struntar i vad han sa,
Han ska säga det till mig personligen, Han måste komma hit i dag,
- Vad ska ni säga till honom? - Att vi sökt igenom vartenda rum,
Och nu måste han välsigna dem,
- Vänta, det är mycket tidigt än, - Mr Tuttle...
- Leta efter gravstenar i trädgården, - Gravstenar?
När vi köpte huset fick vi veta att här fanns en kyrkogård, Där, tror jag,
- Jag har inte sett nån grav, - Leta noga, de kan vara övervuxna,
Jag vill veta om en familj begravts här, och om de hade en son, Victor,
Nu tror hon att huset är hemsökt,
- Är det så klokt att låta henne gå? - Hon kommer inte långt i dimman,
Ja, dimman, ja, Dimman, så klart,
Och när tycker du att vi ska avslöja allt?
När tiden är inne, mr Tuttle, När tiden är inne,
Apropå det...
Charles...
Grace,
Du är här! De sa att det inte fanns nåt hopp,
- Att jag skulle betrakta dig som död, - De säger så mycket,
Åh, tack!
Tack, gode Gud!
Varenda kväll har jag bett för detta, bett Gud att du skulle komma tillbaka,
Att barnen skulle få tillbaka sin far,
Men var har du varit så länge?
Där ute... och letat efter mitt hem,
Du är så annorlunda,
Så annorlunda...
Ibland blöder jag,
Frun...
Mrs Mills...
Det här är min man,
Vad trevligt att få träffa er,
Han är mycket svag,
Häll upp ett varmt bad och lägg fram rena kläder,
- Och laga till nåt att äta, - Det ska jag genast göra,
Hur mår mina småttingar?
Pappa!
Varför dröjde du så länge?
Hej, Nicholas,
Jag sa ju att han skulle komma tillbaka,
- Har ni uppfört er ordentligt? - Ja, vi har varit så snälla,
- Snälla mot mamma? - Ja, och vi läser till konfirmationen,
Pappa, dödade du nån?
Nu kommer han,
ÄIskling, vi har gjort i ordning lunch, Kommer du ner eller föredrar du att...?
- När kommer pappa ner? - Ha tålamod, pappa mår... inte bra.
Han sa att han sett många döda,
Mamma, vart tar de som dör i krig vägen?
Vilken fråga! Det beror på,
- Vadå? - Jo...
Om de är på hjältars eller bovars sida, Pappa var på Englands sida, hjältarnas,
Hur vet man vilka som är hjältar och vilka som är bovar?
Sluta fråga, ät i stället, Du kommer aldrig att ge dig ut i krig,
Vi kommer aldrig att ge oss av nånstans,
Ni går inte miste om nåt,
Ni har det bättre hos mamma och pappa som älskar er jättemycket,
Och inkräktarna,
- Det finns inga inkräktare här, - Du sa att det fanns det,
Nej, jag sa att det inte fanns några och jag vill inte höra mer om det,
- Men du sa... - Nu räcker det!
- Får jag säga en sak? - Nej!
- Varför inte det? - Därför att du inte får det!
Anne, sluta andas så där,
Du hörde vad jag sa, sluta!
Sluta andas!
Då så, gå till ditt rum, Du får ingen efterrätt i dag,
Nej, men inte ska du gråta,
Sluta nu, Du är så ful när du gråter,
- Det struntar jag i! - Så där, ja,
Hör nu på,
- Jag har också sett dem, - Har du?
Ja,
Säg det till mamma så kanske hon tror mig,
Vissa saker vill hon inte höra, Hon tror bara det hon fått lära,
Men bara lugn, förr eller senare kommer hon att se dem,
- Och då blir allt annorlunda, - Hur då?
Du får se, Det kommer att bli några rejäla överraskningar,
Det kommer att bli... förändringar,
Förändringar...
Nu uppför hon sig som om inget hade hänt,
- Hennes dotter, då? - Hon är inte lika envis,
Det blir lättare att övertyga barnen, Det är mamman vi får problem med,
Tror du att hennes man misstänker nåt?
Nej, jag tror inte ens att han vet var han är,
Se, vilken söt dotter jag har,
Mamma har gjort den här slöjan åt dig,
Jag ser ut som en brud,
Ja, det gör du,
Jag får korta ärmarna lite, Du kan ta av den nu,
- Inga fläckar på konfirmationsdagen! - Jag ska inte smutsa ner den,
- Låt mig ha den på mig en stund till, - "En stund... "
Vi säger väl det, då, Jag är strax tillbaka,
Sitt inte på golvet och luta dig inte mot väggen,
Monsieur, får jag lov?
Gärna det,
Charles, du kan inte fortsätta så här, Du måste äta nåt,
På himlen
Jag vet inte om det är dimmigt eller klart
för jag har bara ögon för dig, älskade
Månen kanske står högt
Anne, du måste ta av dig klänningen nu,
Anne, hör du vad jag säger?
Anne...
- Vad sa jag om att sitta på golvet? - Det är rent,
Det är sak samma, Varför gör du aldrig som du blir tillsagd?
- Vad är det? - Var är min dotter?
- Vad har du gjort med min dotter? - Är du tokig? Jag är din dotter,
Nej, du är inte min dotter,
Du är inte min dotter,
- Jag hörde skrik, - Hon vill döda mig,
Hon slutar inte förrän hon dödat oss, Hon slutar inte förrän hon dödat oss,
- Kom, lilla gumman, - Du är elak! Elak, elak, elak!
- Hur är det med henne? - Det går inte att lugna ner henne,
Så jag lämnade henne hos sin pappa, Hon ville absolut prata med honom,
- Vad hände? Varför slogs ni? - Det var inte hon,
Det var gamla kvinnan med konstiga ögon, Hon imiterade min dotters röst,
Jag svär vid Gud att det inte var min dotter,
Herregud! Hjälp mig, Gud,
Vad är det för fel på mig? Jag vet inte vad det är för fel,
Ni måste vila mer,
Ni kan inte ta på er allt ansvar för det här huset,
Överlåt det åt oss, Vi vet vad som måste göras,
Vad menar ni med det? Med att ni "vet vad som måste göras"?
- Inget, jag bara föreslog att... - Ni ska inte föreslå nåt!
Vem tar ni er för? Ni har ingen aning om vad som måste göras,
Eller har ni det?
Vad är det?
Era piller mot migränen, De som ni alltid tar,
Jag vill vara ensam,
Visst, frun,
Kom, gumman,
Anne har berättat allt,
Jag önskar jag kunde förklara, men det kan jag inte,
Först trodde jag det var nån i huset, till och med spöken...
Jag talar inte om spökena, Jag talar om det som hände den där dan,
- Jag vet inte vad du talar om, - Säg att det inte är sant,
Berätta vad som hände,
Hände...?
Jag vet inte vad som kom över mig den där dan,
Tjänstefolket hade åkt iväg på natten, De vågade inte säga det till mig,
Och de visste... att jag inte kunde lämna huset,
De visste det,
Anne...
Anne, vad hände?
Hon slog mig, Hon blev tokig, precis som hon blev den där dan,
Minns du det?
Nej,
Du måste förlåta mig, Charles,
Inte jag, barnen...
De vet att jag älskar dem, att jag aldrig skulle skada dem,
Jag dör hellre,
Vad ska du göra?
Är du arg på mig?
Jag kom tillbaks för att säga adjö till min fru och mina barn,
- Nu måste jag gå, - Vart då?
- Till fronten, - Kriget är över,
- Det är inte över, - Vad pratar du om?
Du ger dig inte av, Hör du det? Du lämnade oss en gång, Du får inte gå!
Varför måste du ge dig ut i det där dumma kriget som inte angick oss!
- Varför stannade du inte som andra? - De andra kapitulerade,
Det gjorde vi allihop, Hela ön var ju ockuperad,
Vad väntade du dig?
Vad försökte du bevisa genom att gå ut i krig? Din plats var här med oss,
Med din familj,
Jag älskade dig,
Och det räckte för mig,
Att leva i det här mörkret,
I det här fängelset...
Men inte för dig,
Jag räckte inte till för dig,
Det var därför du gav dig av,
Det var inte bara kriget,
Du vill lämna mig, eller hur?
Förlåt mig, Grace,
Anne!
Nicholas!
Åh, herregud!
Var är gardinerna?
Mrs Mills!
"Tack, gode Gud, för att de nu tror på religionen och kärleken,"
Få se...
Mår du bra?
- Och du? - Jag vill till pappa,
- Pappa har gett sig av, - Det är inte sant,
Jo, det är det, Det är sant,
Jag älskar dig, mamma,
Leta reda på gardinerna,
Vem var det?
Vem gjorde det? Säg det!
Du vet vad det är som händer här, för samma sak hände dig, Berätta nu!
Skriv ner det,
Den attityden leder ingen vart,
- Hur som helst kan hon inte skriva, - Var är de?
- Vadå? - Gardinerna!
Gardinerna mina barns liv hänger på! Nån har tagit gardinerna!
Jag har märkt det, men det finns ingen anledning att höja rösten,
Mr Tuttle, jag skulle just kalla på er, Visste ni att nån tagit ner gardinerna?
Gardinerna?
Kära nån!
Varför skulle nån vilja ta gardinerna?
För att släppa in lite dagsljus, antar jag,
Dagsljus? Ja, det är klart,
- Nån vill döda mina barn, - Varför skulle dagsljuset döda dem?
Är ni tokig? Jag berättade ju för er,
Jag sa ju att barnen är Ijuskänsliga, Ljuset kommer att döda dem,
Ja, men det var förut, Det tillståndet hade kunnat klaras upp av sig själv,
Utsätter ni dem aldrig för dagsljus, kan ni ju inte veta om de är botade,
Min svägerska hade hemska attacker av reumatism i benen och i ryggen,
Sen plötsligt en dag...
...försvann de bara,
Jag ska hitta gardinerna och när ni har hängt upp dem, ska ni ge er av,
Herrn, då? Vad har han att säga om allt det här?
Ge mig era nycklar, Jag vill ha era nycklar nu,
Jag vet vad ni vill - skrämma oss och driva bort mig och mina barn...
Ni har velat ta över huset ända sen ni kom hit,
Ge mig nycklarna nu, Jag säger det inte en gång till,
- Ni borde lugna ner er, - Ge mig nycklarna!
Hit med dem!
Ge er nu av!
Vet du en sak, mr Tuttle?
Jag tror att jag har nått gränsen för vad jag orkar med, Och du?
Oh, ja,
Absolut,
Det är nog bäst att vi gräver fram gravstenarna,
- Vad gör mamma? - Jag har ju sagt att hon blivit tokig,
- Du Ijuger! - Hon är tokig,
- Du Ijuger! - Hon är tokig, tokig, tokig!
Nattetid...
- Vart ska du? - Jag har fått nog,
Jag går ut i skogen och letar efter pappa,
Tänker du rymma?
Klamrar jag mig fast vid stupröret, kan jag ta mig ner, Jätteenkelt!
Kommer mamma på dig ligger du illa till,
Visst, visst...
Anne, vänta! Jag vill också leta efter pappa,
Du Ijuger, Du vill inte vara ensam, Fegis! Fegis!
Håll tyst!
- Anne, jag tror att vi har gått vilse, - Vi är ännu i trädgården, dummer,
- Jag är rädd, - Då skulle du inte ha följt med,
- Säg nåt, - Vad ska jag säga?
- Jag vet inte, vad som helst, - Jaha...
Jag heter Anne och jag går här, Jag går här och jag heter Anne,
Vad är det där där borta?
Jag tror att det är gravar,
- Gå inte dit, - Varför inte det?
- Tänk om ett spöke hoppar upp, - I gravar finns det bara skelett,
Det står nåt här,
- Vi går... - Vänta!
Anne, vad står det?
- Ni måste vara starka nu, barn, - Nicholas, kom hit!
Säg inte till mamma att vi har rymt,
- Tala inte med dem! - Varför inte?
De är döda, De är spöken, Kom!
Barn...
De har inga lakan och rasslande kedjor, Du sa ju att...
Strunt samma! Stå inte kvar där!
Du retas jämt och du Ijuger för mig, Jag är trött på det,
Jag retas inte, jag talar sanning nu, Kom hit!
Fort!
Barn!
Spring!
Fort in i huset!
Kom inte närmare!
Stanna där!
Gör er inte besvär,
Tuberkulosen tog oss alla tre för mer än ett halvsekel sen,
Försvinn!
- Öppna dörren, - Vad vill ni?
- Mamma, öppna inte dörren, - Vi har sett deras gravar,
Gå upp och göm er,
- Skynda på! - Jag är rädd,
Håll ihop,
Åh, Anne...
Vad ni än gör, så håll ihop!
Göm er nu, Skynda på!
- Vi har försökt få er att förstå, - Vadå?
- Om huset, om den nya situationen, - Vilken situation?
Vi måste lära oss att leva tillsammans, de levande och de döda,
Om ni är döda så lämna oss i fred, Lämna oss i fred!
Här, hoppa in här!
Anta att vi lämnar er, tror ni att de också gör det?
- Vilka då? - Inkräktarna,
- Det finns inga inkräktare här, - De tog ner gardinerna, Det var dom!
Och nu är de där inne med er och barnen,
- De väntar på er, - Nej!
Jo, Och tro mig! Förr eller senare hittar de er,
- Vänta här, jag kommer strax, - Mamma sa att vi skulle hålla ihop,
Jag kan inte lämna henne ensam,
Sluta andas så där,
Nicholas, sluta andas så där,
Sluta andas!
Hör du inte? Det är nån där,
Kom med oss, barn, Kom med oss,
Nicholas!
Anne!
Var är ni?
Svara mig!
- Inkräktarna har hittat dem, - Det finns inget vi kan göra nu,
Ni måste gå dit upp och tala med dem,
Fader vår, som är i himmelen
Helgat varde Ditt namn
tillkomme Ditt rike
ske Din vilja, såsom i himmelen så ock på jorden
Vårt dagliga bröd giv oss i dag och förlåt oss våra skulder
Varför är ni rädda, barn? Varför vill ni inte vara våra vänner?
Tala med oss.
Berätta vad som hände,
Berätta inte! Berätta inte!
"Berätta inte,"
Om jag berättar det för henne, så lämnar de oss i fred,
Mamma!
"Mamma!"
Varför gråter ni, barn? Vad hände i det här rummet?
Vad gjorde er mamma er?
- Nåt om en kudde... - Var det så hon dödade er?
- Med en kudde? - Hon dödade oss inte,
Barn, om ni är döda, varför stannar ni kvar i huset?
Vi är inte döda,
- Varför stannar ni kvar i huset? - Vi är inte döda!
- Vi är inte döda!
- Varför stannar ni kvar? - Vi är inte döda!
"Vi är inte döda!"
- Vi är inte döda! - Vi är inte döda! Vi är inte döda!
- Mår du bra? - Jadå,
Jag är bara lite yr, Det är allt,
Vad hände?
- De... tog kontakt, - Alla tre,
Uppenbarligen, ja, Mamman och de två barnen,
- Riktigt intressant, eller hur? - Intressant?! Jag var vettskrämd!
- ÄIskling, lugna ner dig, - Nej,
Hittills har du fått sköta det här, men nu ska du lyssna på mig,
Vi kan inte stanna kvar i huset längre, Andarna vill inte att vi ska bo här,
- Vi vet ingenting om dem än, - Jodå,
Vi vet att kvinnan blev tokig, kvävde sina barn och sköt sig själv,
- Det räcker! Tänk på vår son, - Det är ingen fara med Victor,
Jo, det är det, Han har mardrömmar och säger att han har sett flickan,
Och damen har plågats av henne, Snälla, låt oss lämna det här huset,
Vi ger oss av i morgon bitti,
Tack gode Gud, Jag ska bara se till Victor,
- Tack än en gång för att ni kom, - Det var ett rent nöje,
- Jag hoppas att vi varit till hjälp, - Visst, men det var en otrevlig kväll,
Först förstod jag inte...
...vad kudden gjorde i mina händer,
Och varför ni inte rörde er,
Men sen förstod jag,
Det hade hänt,
Jag hade dödat mina barn,
Jag tog geväret,
Jag satte det mot pannan,
Och jag tryckte av,
Tomma intet...
Sen hörde jag er skratta i sovrummet,
Ni lekte med kuddarna som om inget hade hänt,
Och jag tänkte att...
...Herren, barmhärtig som han är, gav mig...
...en ny chans när han sa:
"Ge inte upp,"
"Var stark,"
"Var en god mor... "
"... åt dem,"
Men nu...
Nu...
Vad betyder allt det här?
Var är vi?
Unga Lydia sa samma sak när hon insåg att vi tre var döda,
Det var sista gången hon sa nånting, Jag kunde inte säga det förrän nu,
Ska jag koka lite te?
Inkräktarna ger sig av men andra kommer att komma,
Ibland kommer vi att märka dem, Ibland kommer vi inte att göra det,
Men så har det alltid varit,
Mamma...
- Pappa dog väl i kriget, eller hur? - Ja,
- Kommer vi att träffa honom igen? - Jag vet inte,
Om vi är döda, var är limbo?
Jag vet inte ens om det finns nåt limbo,
Jag vet inte mer än ni,
Men jag vet att jag älskar er,
Jag har alltid älskat er,
Och det här är vårt hus,
Säg det tillsammans med mig:
Det här är vårt hus, Det här är vårt hus,
Mamma, titta! Det gör inte ont längre,
Ingen kan tvinga oss att lämna det här huset,
Kom nu, Victor!
TILL SALU